5.+Suomalainen+ruokakulttuuri

=Suomalainen ruokakulttuuri=

 Suomen historia alkaa varsinaisesti vasta 1200-luvulla, jota ennen nykyisen Suomen alueella liikuskeli satunnaisia keräilijöitä. Keräilyn ohella metsästystä ja kalastusta harrastaneet esi-isämme saattoivat elää pienissä yhdyskunnissa, joka aikanaan mahdollisti suuremman riistan metsästyksen. Käytettävissä oli siis kaikki, mitä metsästä ja järvestä sattui löytymään, oravannahka -kauppa kukoisti keskiajalla. Vaihtelevan kokoinen osa nykyisen Suomen valtion alueesta oli keskiajalta Suomen sotaan asti osa Ruotsin valtakuntaa. Vuosina 1809–1917 Suomi kuului puolestaan Venäjän keisarin alaisuuteen autonomisena suuriruhtinaskuntana. Suomen ollessa Ruotsin vallan alaisena, Suomen ruokakulttuuriin on kuulunut joitain ruotsalaisperäisiä ruokia, näin on ollut lähinnä rannikolla. Suomen autonomian aikaan Venäjän ruokakulttuurista tuli joitan ruokaohjeita ja raaka-aineita Suomen keittiöihin ja ravintoloihin vauraiden liikemiesten ollessa vierailulla suomessa, esim kaviaari tuli joillekkin tutuksi. Perunan viljely alkoi suomessa vuoden 1720 paikkeilla, vuoden 1750 jälkeen alkoi perunan viljely kuitenkin pikkuhiljaa iskostumaan suomalaiseen ruokakulttuuriin.

Suomalaiset kunnioittavat ruokaa keskimääräistä enemmän, koska ruoka on ollut välillä todellakin kiven takana. Suomen kansa on kärsinyt monesti niin sanotusti pulavuosista ja esimerkiksi jauhoja on jouduttu jatkamaan pettujauheella ja oljilla. 1900-luvun aikana nälkää on nähty kahteen eri otteseen: 1918 sisällissodan aikana ja toisen maailmansodan aikana vuonna 1942, kun Saksasta ei saatu viljaa jääesteiden takia. Talvi- ja jatkosodan aikana ruokaa sekä muita elintarvikkeita jouduttiin myös säännöstelemään, että niitä riitti kaikille. Näiden sotien aikana lähes kaikista elintarvikkeista oli pulaa, paitsi pinaatista.

Suuri osa suomalaisista oli tottunut tekemään kaiken itse 1950-luvulle asti, koska siihen asti lähes kaikki olivat maalta kotoisin. Vilja kasvatettiin itse, josta tehtiin leipää ja siat kasvatettiin itse, joista saatiin taaskin lihaa. Kotitekoisesta ruuasta alettiin kuitenkin siirtymään pikkuhiljaa kohti valmiita antimia. Ruokakulttuurin muuttumiseen vaikutti mm. kaupungistuminen ja teollistuminen. Ensin alkoi olla saatavilla valmista viljaa, josta pystyi tekemään leivän itse ja 1970-luvulla leipää sai jo kaupasta. 1980-luvulla. Kuitenkin vielä 1980-luvulla oli paljon kotileipomista, koska leivän ostamisesta tuli huono omatunto. Myös makumieltymykset muuttuivat happamasta ja suolaisesta makeaksi. Elintason noususta johtuen, liiasta ruuan määrästä tuli ongelma, kun niukan ruun aiheuttamat aliravitsemus ongelmat vaihtuivat yliravitsemuksesta johtuviin elintaso sairauksiin.

1950-luvulla jääkaapit alkoivat yleistyä suomalaisissa kodeissa. Jääkaappi mahdollisti ruuan säilyttämisen pidempään ja keittiöihin ilmeistyikin mm. tuore, suolaamaton liha. Muista tärkeistä ruoanvalmistusvälineistä mm. liesi, lihamylly ja kahvimylly tulivat markkinoille jo 1800-luvulla. Liesi mullisti ruoanvalmistuksen, kun enää ei tarvinnutkaan keittää esimerkiksi perunoita avotulella ja myös polttopuissa tuli säästöjä. Ennen jääkaappien ja autojen valta-aikaa kaupassa oli käytävä kävellen myös pitkien matkojen takaa. Siksi maaseudulla oli myös paljon pikkukauppoja. Nykyään suuret marketit ovat vieneet niiden paikan.

Moderni ravintolakulttuuri saapui Suomeen jo 1800-luvun lopulla, vaikkakin jo keskiajalla oli ravintolamaisia anniskelupaikkoja.Taksilla ajamisen ja ravintolassa käymisen ajateltiin olevan syntiä. Tämän takia ravintolat kiellettiin maaseudulla kokonaan 1800-luvulla. Ihmisten mieleen iskostui mielikuva ravintoloiden kalleudesta.

Nykyisin suomalaiset suhtautuvat ulkomaalaisiin ruokiin innostuneemmin kuin kotimaisiin. Etenkin jos ruuassa on sekä tuttu että eksoottinen elementti, ihmiset omaksuvat sen nopeasti. Kylmät keitot eivät kuitenkaan ole ottaneet paikkaansa suomalaisten ruokakulttuurissa, sillä niille ei ole suomalaista vastinetta. Kuitenkin esimerkiksi pizza avopiirakka, joten se tuntuu tutulle. Ulkomaalaisista ruuista pizza, jogurtti, perunalastut ja hedelmät tulivat tutuksi 1960- ja 1970-luvuilla. Hedelmien mukana yleistyivät myös tuoremehu. Aamupalapöytään tuli myös uutta, kuten maissihiutaleet ja riisimurot.

Suomalaisia perinneruokia, kuten esimerkiksi karjalanpiirakkaa on syöty 1930-luvulla vain Itä-Suomessa. Läntisessä Suomessa ajateltiin, että syödään puuro puurona ja leipä leipänä. Aivan alkuperäisiä suomalaisia ruokia on mm. kuivattu hylkeen liha, riista sekä kala. Hylje on kuitenkin metsästetty jo loppuun. Ruisjauho on myös perinteinen suomalainen elintarvike, mutta sen maatiaislajia ei ole enää jäljellä. Myös mämmiä on syöty Suomessa jo keskiajalta asti.

 Karjalanpiirakka

 Lähteet:  Aviisi.fi Wikipedia Suomen kulttuurihistoria 4 Koti, kylä ja kaupunki (Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki)